‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף‬
‫אתם יודעים את זה‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף"‬
‫- אסתר לנצח -‬
‫...וכשהשילוש הסודי‬
‫השיג את כפפת רוח הדוב הלוחש,‬
‫הם עברו את השומרים‬
‫והצילו את הממלכה!‬
‫בעזרת כוח החברות, הם מתגברים על כל דבר!‬
‫באופן כללי, היו רק כמה קטעים מאולצים,‬
‫ואף שהשילוש ניצח שוב,‬ ‫הסוף היה בלתי נמנע בצורה משכנעת,‬
‫הודות לשימוש בנרטיבים קלאסיים.‬
‫אסתר, את חדשה, אבל בבית ספרנו‬
‫המצגת אמורה להיות קצרה יותר מהספר עצמו.‬
‫רג'ינה, תפסיקי להשתטות. תורך!‬
‫במהדורה הזאת של "כוח זעם חסין אש",‬
‫נחשף ששמו האמיתי של ג'ו האלים‬ ‫הוא אקיה טקדה,‬
‫ושגופו סופג כדורים,‬ ‫אז הוא שומר את המתכת...‬
‫רג'ינה, נמאס לי להגיד לך את זה,‬ ‫בלי ספרי קומיקס!‬
‫את מקבלת ריתוק.‬
‫בחייך, אני מחלקת מאיות!‬
‫טוד, תורך.‬
‫לא הכנתי כלום.‬
‫שכחתי.‬
‫כמובן, טוד, לא הייתי רוצה שתתאמץ,‬
‫אבל קבל כיף על הניסיון!‬
‫באמת?‬ ‫-לא!‬
‫אתה תשב בריתוק עם רג'ינה.‬
‫גב' קרנדל? גם אני צריכה לקבל ריתוק.‬
‫שכחתי לכתוב את השם שלי על הדף.‬
‫אל תדברי שטויות, אסתר, הוא מתחת ליד שלך.‬
‫מר כריסטופרסון,‬ ‫אנחנו יכולים ללכת לשירותים?‬
‫אני אמור לתת רק לאחד ללכת בכל פעם.‬
‫אבל שנינו צריכים.‬
‫כן, אם לא נלך בקרוב, נשתין בכל מקום.‬
‫אוי, לא. טוב... בסדר, רק הפעם.‬
‫טרוור, זה ממתק?‬
‫תכניס לתיק. לא, אל תפחת אותו!‬
‫טרוור, לא!‬
‫טרוור, תרים אותם בבקשה.‬
‫טרוור, אתה לא עושה כלום!‬
‫איש תמידי, אתה בקבוצה שלי!‬
‫אני בוחר בטרוי הטעים.‬ ‫-סווימפל דן וגורביס!‬
‫מר דונלדסון!‬
‫ג'ונסון בת הים!‬
‫הפעם נחסל אתכם.‬
‫מי זאת?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫היא עלולה לעשות צרות.‬
‫רג'י, טוד!‬
‫מי את?‬
‫אני אסתר! אנחנו יחד בשיעור של גב' קרנדל.‬
‫בבית הספר?‬
‫נכון, את ילדת יומן הקריאה!‬
‫כן!‬
‫נכון שזה מקום מדהים?‬ ‫זו רק הפעם השנייה שלי כאן, אבל...‬
‫כן, הוא מדהים, והוא גם שלי.‬
‫כלומר, שלנו. איך הגעת לכאן בכלל?‬
‫עם זה!‬
‫הכנתי אותו בעצמי, וכשניגתי בו... תראו!‬
‫רגע, מה?‬
‫אני לא יודעת איך זה עובד, אבל זה עובד!‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫אם אתם זוכרים את המצגת שלי,‬
‫כששלושה ילדים עם סוד מתאחדים,‬
‫יש לזה משמעות.‬
‫למשל, שנהיה חברים לחיים!‬
‫טוד, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫טוב, תיהנו בשיחה!‬
‫זה לא בסדר.‬
‫שני הזרים הקודמים שהגיעו לאי‬ ‫ניסו להרוס אותו.‬
‫גם היא מסוכנת כנראה.‬
‫היא בכיתה שלנו, היא לא מסוכנת.‬
‫את נאה מאוד.‬
‫די, בואי ניתן לה הזדמנות.‬
‫נראה לה את האי ואולי...‬
‫כן, כך נוכל להשגיח עליה!‬
‫ברגע שהיא תנסה לעשות משהו... בום!‬
‫לא.‬
‫מכיוון שאת חדשה, רוצה שנראה לך את האי?‬
‫כמו סיור?‬
‫נראה לי.‬ ‫-כן!‬
‫זה שלי וזה שלי, זה ממש שלי...‬
‫טוב שהיא מציבה גבולות,‬ ‫כמו שחברים טובים עושים.‬
‫אני רוצה לכבד את המרחב שלכם,‬ ‫ויש כאן הרבה מה לכבד.‬
‫היי! את מקשיבה לי בכלל?‬
‫זה חשוב!‬
‫בהחלט.‬
‫זה מקום מיוחד.‬ ‫-ממש מיוחד.‬
‫אנחנו צריכים לשמור עליו.‬
‫היי, שתים עשרה!‬ ‫-מה קורה, וייד?‬
‫תעזרי לי להעלות את זה לראש הגבעה?‬
‫אני רוצה להיות במקום גבוה.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-לא, אני יכולה!‬
‫למה את מרביצה לי?‬ ‫-למה את מרביצה לחבר שלי?‬
‫אוי, אני כל כך מצטערת.‬
‫אמרתי לך שהיא תהרוס הכול.‬
‫רג'י, היא לא התכוונה.‬
‫אל תזוזי, אסתר. אני אטפל בזה.‬
‫רג'י, את כל כך חזקה!‬ ‫-אני יודעת.‬
‫בוא, ספי.‬
‫אל תרגישי רע, היא קצת טריטוריאלית.‬
‫את חדשה בעיירה, נכון? מה דעתך בינתיים?‬
‫נחמד! אני גרה רק עם ההורים שלי.‬
‫הם עובדים כל הזמן,‬ ‫אז לא הסתובבנו הרבה,‬
‫אבל הם הורים נהדרים!‬
‫כלומר, יש להם הרבה ציפיות ממני.‬
‫הם ממש רוצים שאצליח.‬
‫לפעמים אני צריכה הפסקה מהלחץ.‬
‫אני רוצה לנוח ולהירגע.‬
‫לכן אני כל כך שמחה שמצאתי את המקום הזה.‬
‫כך אחזור עם מרץ ואשקיע בשבילם.‬
‫מגניב. אנחנו שמחים שבאת.‬
‫הכול כל כך יפה מלמעלה.‬
‫נקיף את הנהר?‬
‫לא, אני אטפל בזה.‬
‫וואו, גם לך יש כוחות?‬
‫בהחלט, עלו עליי.‬
‫מעניין אם לי יש כוחות.‬ ‫-או שכן או שלא.‬
‫או שהיא לא גילתה אותם עדיין.‬
‫אני מקווה שארוחת הבוקר הזו‬ ‫יותר טובה מאתמול.‬
‫הייתי מכינה אותה לבד אם הילדים ההם‬ ‫לא היו מותירים אותי כצל חיוור של עצמי.‬
‫אני שמח לשרת אותך, גברתי. בתיאבון!‬
‫זה זבל, סיפור גדול.‬
‫היי, זו שתים עשרה!‬
‫מה? הם שלושה עכשיו?‬
‫הם מתרבים כמו ספחת‬ ‫על בטנו של הבית היפה שלי!‬
‫לא ארשה שזה יקרה!‬
‫שים אוכף, אנחנו יוצאים לרכיבה.‬
‫אתה יודע לעוף, נכון?‬
‫מה?‬
‫מכיוון שאנחנו יוצרים דינמיקה משולשת,‬
‫כדאי שנגלה מה חסר‬
‫במה שקורה כאן.‬
‫ב"שילוש הסודי",‬
‫אחד הוא אדם חביב אבל עם עבר אפל,‬
‫אחת היא מנהיגה שלא סומכת על עצמה עדיין‬
‫והשלישית היא חמודה, פלפלית ועם חוכמת רחוב.‬
‫אני מניח שאני די פלפלי.‬
‫מושלם!‬
‫רג'י יכולה להיות המנהיגה ו...‬
‫אין לי עבר אפל, אז אני יכולה...‬
‫אני יודעת! אהיה המסודרת.‬
‫סליחה!‬
‫אוי, אני מצטערת!‬ ‫-למה עשית את זה?‬
‫אתה רואה? מה אמרתי לך?‬ ‫-הבית שלי!‬
‫זה היה בטעות.‬
‫כל הבית שלי! מלבד האמבטיה!‬
‫אוי ואבוי, לא התכוונתי...‬
‫אני צריכה לשחרר קצת קיטור.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫מסלול מכשולים אינסופי מספר 480,‬ ‫הידוע גם כ"מוחץ הטחול"‬
‫וגם כזה שאני תמיד מנצחת בו את טוד!‬ ‫בואו נתחיל.‬
‫אולי כדאי לעשות משהו שכולנו ניהנה ממנו?‬
‫לא, זה נהדר!‬
‫חוויה משותפת, בדיוק מה ששלשה צריכה!‬
‫טוב, תשכחו מזה.‬
‫טוב, בואו נראה אם תצליחי לעמוד בקצב.‬
‫יאי, אסתר!‬
‫וואו.‬
‫בואו נתחיל.‬
‫למקומות, היכון, רוץ!‬
‫נזכור את זה לנצח!‬
‫חבר'ה?‬
‫וואו, אתם ממש מהירים!‬
‫מכאן הפרחחים האלה נראים עוד יותר עלובים.‬
‫ילדים מגעילים.‬
‫הידיים שלהם בטח דביקות מג'לי, ממתקים ו...‬
‫גלידה?‬
‫במיוחד גלידה.‬
‫בוא נגרום להם להידבק במשהו ממש לא נעים!‬
‫למשל, בגלידה?‬ ‫-לא, שתוק, סיפור גדול!‬
‫מה זה היה?‬
‫אני לא זוכר את הקטע הזה.‬
‫הצלחתי!‬
‫אבל לאיש לא אכפת.‬
‫אולי כדאי שאלך הביתה.‬
‫את מוותרת?‬
‫כן, מה הטעם? לעולם לא אדביק את הקצב.‬
‫זה מה שילדי השילוש היו עושים?‬
‫היי, גם את קראת את הספרים האלה?‬
‫לא.‬ ‫-אבל אמרת הרגע...‬
‫ביי!‬
‫היא צודקת. ילדי השילוש לא היו מוותרים‬
‫וגם אני לא!‬
‫רג'י, תפסיקי להיאבק, את תשקעי מהר יותר!‬
‫אני לא נאבקת!‬ ‫-היי, הגעתי אליכם!‬
‫אנחנו שוקעים!‬ ‫-אוי ואבוי!‬
‫אני אעזור לכם!‬ ‫-לא, גם את תתיקעי.‬
‫תראה, סיפור גדול!‬
‫מה? היי!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מה לעשות? מי אלה?‬
‫זו מכשפת הישבן?‬
‫מי?‬
‫אתה לא שמח שיצאנו היום מהבית?‬
‫זה הרבה יותר כיף‬ ‫ממשחקי הקופסה הטיפשיים שלך.‬
‫מה לעשות? אני חייבת לזמן את הכוח שלי!‬
‫אולי יש לי עיני לייזר!‬
‫לא, ממש לא.‬
‫תמשיכי לנסות, אסתר!‬
‫אוי, מה לעשות?‬
‫הצילו!‬ ‫-אני רוצה לעזור!‬
‫אסתר, אנחנו זקוקים לך!‬
‫זה כל כך מלחיץ!‬
‫מה?‬
‫וואו!‬
‫וואו, את יודעת לעוף?‬
‫אני עפה!‬
‫מה? הם עפים עכשיו?‬
‫אסתר!‬ ‫-אסתר!‬
‫פגעתם בי ועכשיו הגיע תורכם.‬
‫מתברר שאני יכולה לעשות את זה!‬
‫מה?‬
‫גברתי!‬
‫אני מציל אותך, גברתי!‬
‫אל תבזבז את האנרגיות שלך אלא את שלי!‬
‫וואו, תודה, אסתר!‬
‫זה היה מדהים!‬
‫כן!‬
‫מתברר שלא היינו צריכים חוויה משותפת,‬
‫אלא טראומה משותפת!‬
‫כן, מה שתגידי. אז את יודעת לעוף?‬
‫כן, נראה שכן!‬
‫אז מה אנחנו עושים על הקרקע?‬
‫כן!‬
‫היי.‬ ‫-היי, אסתר.‬
‫היי! אני יכולה להגיד עכשיו‬ ‫שאתם חברים שלי?‬
‫אם מישהו ישאל או משהו כזה,‬ ‫אני יכולה להגיד שאנחנו חברים?‬
‫אל תהיי מביכה.‬ ‫-קלטתי.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬